Da Japan angreb, førte han os til sejr...
Da Koreakrigen brød ud, vendte vi os til ham igen...
Af visse set som en farlig demagog, af andre som en af de allerstørste.
Han berørte millioner af mennesker, mange kendte ikke engang hans navn.
Da jeg forlod hotellet i morges...
...spurgte portieren:
"Hvor skal De hen, sir?" "West Point," svarede jeg.
"Det er et smukt sted," sagde han.
"Har De været der før?"
Pligten, æren, fædrelandet...
Tre værdiladede ord -
- som slår fast, hvad De burde være -
- hvad De kan være, og hvad De ender med at være.
Ord at slutte op omkring, som skænker en urokkelig vilje-
- en stærk inspiration -
- en ukuelig følelse -
- et stænk fra livets dybe kilde-
- en tapperhedens triumf over modløsheden -
- eventyrlystens triumf over ugidelighedens nydelse.
I den ånd lærer De, hvordan man bliver en officer og en gentleman.
Fra Deres rækker hentes de store anførere -
- der holder nationens skæbne i deres hænder, når stormklokkerne ringer.
Den lange grå række har aldrig svigtet os.
Og skulle det ske -
- Så rejser sig en million spøgelser i grønne uniformer -
i brunt, blåt og gråt -
- fra under deres hvide kors til lyden af de hellige ord:
Pligten, æren, fædrelandet.
Det gør Dem ikke til krigsgale.
Soldaten, mere end nogen anden, ønsker fred.
For han må udholde og bære krigens allerdybeste skader og ar.
Men inden i os lyder bestandigt Platons uheldsvangre ord:
"Kun de døde har set krigens slutning."
CORREGIDOR, FILIPPINERNE, 1942
TRE MÅNEDER EFTER JAPANS ANGREB PÅ PEARL HARBOR
Se lige frem, soldater.
Se lige frem!
Løjtnant.
Major Huff er blevet såret. Vil De sørge for ham?
Tag Dem af ham, korporal.
Major.
De var altså med i bataljen i Bataan.
Ja, sir. Ingen mor, ingen far, ingen Onkel Sam.
Der er hjælp på vej. Det har de lovet i Washington.
General Marshall, admiral King, værsgo...
- De ville diskutere Corregidor. - Ja, jeg har malet mig op i et hjørne.
Det eneste, der når forbi japanerne, er opildnende radiobudskaber.
- Er nogen af vore skibe nået frem? - Et til Mindanao og to til Cebu.
- Vi har mistet over 80.000 tonnage. - Så MacArthur står altså tomhændet.
- Hvor længe kan de holde stand? - Det handler om uger.
Resurserne rækker til forsyninger og evakuering af sårede -
- Medmindre vi forlader Panama.
Panamakanalen er mere udsat og et vigtigere mål end Pearl Harbor.
Hitler vil tage Nordamerika, hvis vi ikke stopper ham i Europa.
Men De ved, hvad der vil ske. Douglas vil tage det personligt.
Han tror, blokaden er opdigtet, og at jeg forsøger at sværte ham til.
De burde give Douglas...
...en globus for at minde ham om de forpligtelser, vi har overalt.
Vi skal støtte Stalins kamp mod nazisterne.
Vi skal bistå Churchill.
Vi skal beskytte vore flanker, Panamakanalen -
- Og general Douglas MacArthur.
Vi kan ikke kaste ham for japanerne.
Han forlader ikke Filippinerne, medmindre De giver ordre til det.
Så giv ham ordre.
Farveller! 140 millioner dollar, som japanerne aldrig får fingre i.
Jeg er soldat helt ind i marven. Jeg har aldrig modsat mig en ordre.
- Men nu har jeg intet valg. - De bliver stillet for en krigsret.
Så frasiger jeg mig min position og fortsætter at slås som menig.
- Det mener De ikke alvorligt. - Jeg bliver her hos mine mænd.
Kun De kan redde Filippinerne.
De havde aldrig givet denne ordre, hvis ikke formålet var modoffensiv.
Tropperne og forsyningerne kom aldrig frem.
De venter på Dem i Australien!
Hvis De rejser nu, kan De være tilbage, før provianten slipper op.
Sir, De kan ikke trodse præsidenten.
Præsidenten...
Skæbnens veje er uudgrundelige. Det er vel sådan, man må se det.
- Er generalen optaget? - Se selv, han anfører en parade.
Ubåden, der skal evakuere præsident Quezon, er ankommet.
- Han ønsker, at De tager med ham. - Nej.
Trom kraftigere! Trom højere!
Præsident Quezon er bekymret...
Hvad vil mændene ikke føle, hvis deres chef sniger sig væk?
Jeg flygter ikke herfra i en ubåd. Så hellere en af patruljebådene.
Patruljebådene har udtjente motorer og går kun for halv kraft.
Dækket er fyldt op med benzindunke. De er som flydende ligkister.
Få Deres familie med en ubåd.
Nej, Sid.
Jeg bliver hos generalen.
Vi ved ikke, hvor mange japanere, der er derude.
Ubåden kan være Deres eneste redning.
Vi bliver hos dig.
Skift tøj på ham.
Jeannie, Sid har ret.
Risikoen er stor.
Jeg vil hellere have, at du og Arthur...
Vi tre holder sammen og drikker af samme kop.
Jeannie...
Du er min bedste soldat.
Hvad sagde Shakespeare? Generalens kone er generalens general.
Oberst Wainwright, general MacArthur er her.
Der kører "dykanden Doug" i sin egen sigøjnerkaravane.
- Farvel, hr. general. - Castro, fortsæt kampen.
Jeg vil slutte mig til guerillastyrken.
Jeg har mit gevær og ammunition nok.
Tag til Bataan og slut dig til mændene oppe i bjergene.
- Ja, sir. - Held og lykke, Castro.
På gensyn.
Jim...
- Jeg har intet valg. - Det ved jeg.
Hvis vi når frem til Australien...
...vender jeg tilbage, så snart jeg kan, med så meget jeg kan.
- Jeg ville ønske, De tog med ubåd. - Hvis vi kommer igennem...
...så har vi bevist, at blokaden kan gennembrydes, når blot man tør.
I mellemtiden...
...må De holde ud her.
Cigarer og barbercreme.
Tak.
Jim.
Lad mændene vide, at jeg bare adlyder præsidentens ordre.
Når jeg vender tilbage, vil jeg udnævne dig til generalløjtnant.
- Farvel, Jim. - Farvel.
Velkommen om bord, sir.
En hilsen til alle jer i Corregidor. Især til Dem, general MacArthur.
På den japanske nations vegne indbyder jeg til fest -
- for at fejre vor forestående sejr.
En lynchning...
Undskyld, hr. general.
Vi springer den fest over, ikke?
Ay, ay, sir.
- Hvad er der? - Miner.
Jeg tror, det var den sidste.
- Der er varm kaffe. Vil De have? - Ingen kaffe.
Hvordan har De det, sir?
Jeg er ikke ligefrem sømand.
Jernbanedirektøren i Australien stil- ler sin privatvogn til Deres rådighed.
Kan jeg gøre noget for Dem, sir?
Jeg kan ikke sove.
Vi er i sikkerhed, de er dødsdømte.
De kalde mig "dykanden Doug".
"Han er skræmt, han er svag og flygter, når det går hedt for sig.
Jo, jeg har hørt den sang.
De, der fandt på det, var sikkert bare frustrerede.
Gudskelov, at min far slap for at høre det.
Sir.
Togrejsen er velgørende. Han har ikke sovet så godt siden Pearl Harbor.
Sikken masse folk. Spidserne fra hele Australien venter på Dem.
- Spørg dem, hvor kænguruerne er. - De dukker sikkert op.
Sørg for, at der er et podium og et højttaleranlæg.
Har De en rapport til mig?
Ja, men...
Folket venter. Jeg kan informere Dem på hotellet.
Dårlige nyheder haster altid. Lad mig høre...
Jo, sir...
Jeg...
Ingen har hørt noget om en filippinsk redningsaktion.
I Australien er der i alt 30000 amerikanske tropper.
Hovedsagelig artilleri- og ingeniørtropper.
Der er intet amerikansk infanteri.
- Nogen flyenheder? - Der er 250 fly af alle typer.
65 af dem gennemgår reparationer, og 122 er ved at blive samlet.
Flåden er nærmest ikkeeksisterende.
Australierne har 300000 soldater, som mangler uddannelse og materiel.
De ved, hvad det betyder.
Glem redningsaktionen i Bataan.
Spørgsmålet er, om vi overhovedet kan forsvare Australien.
Skal vi køre, far?
Der var en ting til, sir.
Vi har modtaget en besked til Dem fra præsident Roosevelt.
Han har tildelt Dem æresmedaljen.
Tillykke, sir.
Kongressens æresmedalje.
Min far blev tildelt samme orden, da han bare var 19 år.
Jeg måtte vente lidt længere.
Men lige nu...
...ville jeg gerne bytte den for en eneste veluddannet division.
Fotografer fra en lav vinkel. Det foretrækker generalen.
De Forenede Staters præsident...
Præsidenten...
De Forenede Staters præsident gav mig ordre til -
- at bryde igennem japanernes linjer og fortsætte videre til Australien -
- Med det formål at lede den amerikanske offensiv mod Japan.
En manøvre, der kræver, at vi tilbageerobrer Filippinerne.
Jeg brød igennem...
...og jeg agter at vende tilbage.
Dette er general Wainwright, som taler. Vi kapitulerer.
Vi vil ikke lade flere liv gå til spilde.
Jeg har accepteret en formel kapitulation -
- for samtlige amerikanske og filippinske tropper i Filippinerne.
Garnisonerne ville blive udslettet.
Beslutningen blev påtvunget mig af kræfter uden for min kontrol.
Lad mig bortvise enhver tanke om at negligere disse instruktioner.
Min vicestabschef vil læse hele brevet op -
- for general MacArthur.
- Det er et japansk trick. - Alle genkendte generalens stemme.
Med hvilken bemyndigelse udfærdiger han denne ulovlige ordre?
- Han er konstitueret øverstbefalende. - Han må være sindsforvirret.
Jeg fæster ikke lid til den radioudsendelse.
Alle tog den alvorlig, selv japanerne.
Vi kan slutte os til guerillaen på Luzon.
De bliver først organiserede om flere måneder.
Wainwright kunne ikke stå imod i det uendelige.
Han skulle forsvare øen, til der kom hjælp frem.
Forsyninger og proviant slap op.
Hvis han havde holdt ud en dag til, ville en massakre...
General...
Ja, ja, ja...
Jeg går ud fra, det kun var et spørgsmål om tid.
- General Blamey på linje to, sir. - Jeg kan ikke tale med ham nu.
Han ringer op senere.
Washington mener, at Wainwright skal tildeles æresmedaljen.
Man ønsker, at De indstiller ham.
Æresmedaljen?
At give den til Wainwright er en hån mod andre, som mere fortjener den.
Meddel general Marshall følgende: Jeg mener, Wainwright er uligevægtig-
- Og at hans tilstand kan udnyttes af fjenden.
Citat slut.
Uddannelsen er god, men utilstrækkelig.
Tropperne vil først være parate om flere uger.
Alle soldater er uerfarne i begyndelsen.
Jeg har hverken troppetransportmidler eller landgangsskibe.
Vis handlekraft og stop beklagelserne.
Flåden ender med at tage hele æren.
Se, hvad Nimitz gjorde i Koralhavet og ved Midway.
- Hvis jeg bare fik lidt mere tid... - Alle resurser går til George Patton.
Så han kan rende rundt i ørkenen.
Hvor er general Kenney?
- General Kenney? - Hvor fandt De B-17- flyet?
Det fløj hertil fra USA i morges. Vi har flere divisioner samlet nu.
- Hvor hurtigt kan de være i luften? - Hurtigt nok til at give fjenden klø.
- Mine siger, det er umuligt. - De er ikke piloter.
Om fem dage kan jeg sgu flyve hele vor hær til Ny Guinea.
Jaså? Ved min stab det?
- Næppe. - Sig intet, de dør bare af skræk.
Til angreb!
Skær halsen over på ham!
Bombningerne af flyvepladserne i nord -
- Varsler om en japansk invasion på det australske kontinent.
Garnisonen i Darwin -
- Kan kun holde stand i to døgn-
- Så det klogeste vil være tilbagetrækning i rask tempo-
- Til Brisbane forsvarslinjen.
Mod nord mødes fjenden af brændt jord.
I sydøst sætter vi alt ind i kampen om byerne og omliggende landbrugsjord.
Dette er Australiens hjerte, og vi forsvarer det med livet som indsats.
- Værsgo, hr. general. - Tak.
Mine herrer...
Jeg er dybt rørt og bevæget over vore allieredes indsats-
- Og over australiernes tapperhed, som general Blamey gav udtryk for.
Men som regionens øverstbefalende vil jeg ikke deltage i et nederlag til.
Vi går til angreb, mine herrer!
Slaget om Australien skal ske...
...heroppe.
På Ny Guinea.
Hej, Joe. Hvad laver du her?
Du burde være hjemme på gården hos kæresten og spise middag.
Eller gå i teatret, spadsere på Broadway og drikke Coca Cola.
Junglen er vort hjem og din grav.
Bob, jeg ved, du hader dette dødvande, men sådan ser det ud på Ny Guinea.
Amerikanske soldater kaster deres geværer og flygter.
Det er ikke sket siden borgerkrigen. De må afløse Harding.
Harding er kompetent, men situationen er håbløs.
Fjern alle officerer, der nægter at kæmpe.
Gør sergenter til bataljonschefer om nødvendigt, bare de går i kamp.
Indtag Buna, om De så dør i forsøget. Det gælder også Deres stabschef.
Javel, sir.
Bob...
Hvis De overlever, vil De få medaljen for tapperhed i kamp-
- en fornem britisk orden, samt omtale i aviserne.
Mange tak.
Jeg giver pokker i mudderet. Fortsæt kampen, eller du bliver fyret.
Gode nyheder, slaget er slut.
Det står der i hærens blad.
- General MacArthur vandt slaget i går. - "Endnu et dramatisk øjeblik."
Han sagde det til aviserne. Han burde have sagt det til japanerne.
En udrensningsoperation - skulle det være værd at dø for?
- Han betragter os som politibetjente. - Hvem skriver den der propaganda?
Jeg stoler ikke på de rygklappere, som MacArthur omgiver sig med.
Han har ikke en stab - han har et hof.
Har du set dem? De minder mig om en flok korthajer, jeg kendte i Shanghai.
Ingen turde fjerne blikket fra bordet, ikke engang for at spytte.
- Hvor skal du hen? - Latrinen. Jeg kommer tilbage.
Australiere - hundetegn.
Tag ham senere.
- Åh gud, det er general MacArthur. - Med Eleanor Roosevelt på slæb.
Det er mit alvor. Se!
General!
- Vi har lige skudt en snigskytte. - Sådan skal de tages.
Vi forventede 1500 japanere. De var nærmere 6000.
Det er ikke sådan, en krig skal vindes.
Hansa Bay ligger foran os.
Hansa Bay er ikke en lille udpost, vi kan indtage med venstre hånd.
Vi har brug for mandskab og materiel. Masser af begge dele.
At bombe Hansa Bay er én ting, at indtage den en anden.
Tja...
- Vi afstår fra at indtage Hansa Bay. - Hvad?
Netop, jeg vil ikke have den.
Men hr. general...
Jo længere op ad kysten vi kommer, desto hårdere bliver kampene.
Deroppe gemmer sig 60000 med slebne sværd.
Forhåbentlig endnu flere. Og vi dropper også Wewak.
Vi går rundt om, afskærer deres forsyningslinjer, og de kan rådne op.
- Men mine mænd... - Udsult Hansa Bay og Wewak!
Sulten er min forbundsfælle.
Velkommen til krigen, soldat. Du er altså havnet i Stillehavet.
Hvordan er det at slås mod japanerne, og hvem er Douglas MacArthur?
Lad os se lidt på generalen, som vendte krigslykken til vor fordel.
Oberst Whitney, velkommen til Ny Guinea.
Tag plads herovre.
Undskyld mig, jeg må se det her.
Sådan skal det gøres.
- Er De her for at hjælpe guerillaen? - Ja.
De har gjort et fantastisk arbejde med generalens fremtræden.
Han betragtes som en helt.
Vi vil ikke glemmes derhjemme.
De har skabt et sandt hysteri.
Jeg har breve med fra senatorer, direktører, to guvernører -
- Og tusindvis af almindelige mennesker.
"De er stor. S- T- O- R."
"De kan rense Washington for de snyltende bureaukrater."
"Så længe krigen står på, kan kun en militærmand afsætte præsidenten."
- Det her brev skal De læse. - Jeg vil se, hvordan dette ender.
Amerikas førende feltherre i teten. "Find svaghederne," er hans motto.
MacArthur forener flådens og flyvevåbnets styrker -
- Undgår konfrontation og afskærer forsyningslinjerne -
- På vej til Filippinerne.
Nu kan De opfylde løftet:
Jeg brød igennem, og jeg agter at vende tilbage.
Godt!
Spændende.
Send filmen til Washington.
- "Præsident MacArthur." Lyder godt. - Spørgsmålet er, hvad MacArthur synes.
Jeg har ingen som helst politiske ambitioner.
Dette land har altid haft sine helte.
Washington, Lincoln, Lindbergh... Nu er det Dem.
- Pressen kan lide Dem. - Den republikanske.
- Også den demokratiske. - Hør denne kvinde...
"Jeg har aldrig før villet synde, men med Dem ville jeg godt."
Ikke dårligt, hr. general.
En lille knægt spørger:
"Hvorfor går De med stok? Er De svagelig?"
Vi vil trykke "Jeg kommer tilbage" på chokoladestænger, tændstikæsker -
- Tyggegummi, sytilbehør og blyanter og kaste dem ud over Filippinerne.
Statens kontor for krigsinformation...
...foreslår et andet ordvalg.
De mener, at "Vi kommer tilbage", er nærmere sandheden.
Hvad formål skulle det tjene?
Hvorfor vil Roosevelt have, at jeg kommer til Pearl Harbor?
Hvorfor er jeg ikke blevet informeret?
Jeg drøfter gerne krigsstrategi med admiral Nimitz, hvis det er ønsket.
Jeg mistænker Roosevelt for bevidst at lade mig svæve i uvished.
Han har altid favoriseret flåden.
Generalen er her. De skulle have set den røde flyder, han kom kørende i.
MacArthur i rollen som MacArthur. Han fik større applaus end mig.
Eisenhower tilbragte ni lange år sammen med MacArthur.
En lektion i dramatik.
Undskyld mig, sir. Se herhen.
Snak bare videre.
- Hvordan har familien det, Douglas? - Udmærket, hr. præsident.
- Desværre traf jeg ikke Eleanor. - Hun nød Deres hustrus selskab.
De var andetsteds, optaget af en krig.
Jo, Douglas...
Inden vi fortsætter, vil jeg overrække Dem en udmærkelse.
En fortjenstmedalje for rollen som forbillede for det amerikanske folk.
Vi bad om Deres nærværelse, fordi stabscheferne planlægger-
- Næste skridt i krigen i Stillehavet.
Præsidenten vil gerne først høre, hvad hans øverstbefalende mener.
Admiral Nimitz, vil De redegøre for Deres og admiral Kings planer?
Under vort fremstød mod vest -
- har flådens mål været at afskære japanernes kommunikationslinjer.
Vi har underlagt os -
- Gilbertøerne, Marshalløerne og Marianerne.
Vi anbefaler-
- en besættelse af den vestlige del af Stillehavet og Formosa -
- som udgangspunkt for angrebet på Japan.
Det betyder, at vi går uden om den filippinske hovedø Luzon -
- indtil Formosa er sikret.
Når det sydlige Filippinerne er erobret -
- bør vi prioritere offensiven i det centrale Stillehav, over mod Formosa.
Siden kan general MacArthur gå mod Luzon og befri Manila.
Når Japan først er faldet -
- Vil befrielsen af Nordfilippinerne ske af sig selv, uden våbenmagt.
Derfor anbefaler vi en invasion af Formosa så snart som muligt.
Mine strateger mener, at 1. marts 45 ikke er en urealistisk startdato.
Nå, Douglas? Hvad synes De om det?
Jeg er soldat, og jeg adlyder ordrer.
At gå uden om isolerede øer er én ting-
- Men at lade sin ryg stå åben for 250000 japanske tropper -
- som får fødevarer fra Filippinerne, medfører en stor og unødig risiko.
Fra Luzan kan jeg blokere forsyningslinjen til Japan -
- Og fremtvinge en hurtig kapitulation.
Jeg foreslår landgang på Leyte for derefter at fortsætte til Manila.
Er der ikke risiko for et langtrukkent og blodigt felttog?
Med den indsats og den støtte, som flåden hidtil har givet -
- Kan jeg være i Manila fem uger efter landgangen, længe inden marts.
Hvordan kan De være så sikker?
I to år har den filippinske guerilla forberedt vor landgang.
Det hele bygger på en antagelse.
Luzan indebærer uacceptable tab. Jeg mener, vi bør gå udenom.
I mine to år som soldat i det sydvestlige Stillehav -
- er færre amerikanere døde end i slaget ved Anzio.
Frontalangreb er en forældet taktik, kun brugt af middelmådige feltherrer.
Dygtige feltherrer lider ikke svære tab.
Admiral Nimitz" sejre overskygges ikke af Deres.
Jeg har aldrig fortalt, hvordan min far fortjente sin æresmedalje.
Nej, men det får vi nok snart at vide.
Det var i slaget ved Missionary Ridge.
Han så fanen falde-
- greb flaget og ledte tropperne til sejr.
Admiral Nimitz er en af vore største admiraler -
- Men da jeg hørte planerne, syntes jeg, at jeg så vor fane falde.
Gjorde De?
Med den rette vilje kunne vi have reddet Bataan og Corregidor.
- Vi må ikke ofre Luzan igen. - Min kære general...
At gå udenom er ikke at ofre...
At gå uden om Luzan vil plette den amerikanske ære.
Ved De, hvad japansk propaganda påstår?
At amerikanere aldrig ville udgyde Deres blod for farvede folk.
Jeg påskønner Deres engagement, men vi må have en realistisk strategi.
"Hermed lover jeg højtideligt, at filippinernes frihed skal genvindes."
"USA's samlede militære kapacitet står bag dette løfte."
Deres ord, sir.
General MacArthurs synspunkter påskønnes -
- Og vil blive taget i betragtning.
Jeg kommer tilbage til efteråret, om jeg så skal padle i kano.
Hvis De overlod Luzans millioner af indbyggere -
- Og flere tusinde amerikanske fanger til svære lidelser og desperation...
...så ville det amerikanske folk nære en total foragt for Dem.
Arthur...
Hent en hovedpinepille.
Nej, to piller.
Ingen kan give mig hovedpine som general MacArthur.
Det er på tide at holde pause.
Det har været en lang dag.
Pauserne var det bedste i skolen. Det er det samme i krig.
- Douglas. - Ja, hr. præsident?
Hvorfor har De holdt dig væk?
Jeg har haft hænderne fulde her.
Landet har udviklet sig og er modnet.
- Forandringer er uundgåelige. - Mine værdier ændres aldrig.
Det eneste jeg fortryder er, at min søn aldrig har været hjemme.
Hvor er hjemme?
På en vis måde er hæren mit hjem.
Selv mine babybleer var kakifarvede.
Men stort set betragter jeg West Point som mit hjem.
Forelæsningsauditorierne og fodboldbanen, hvor jeg blev en mand...
Jeg ser også for mig en terrasse med udsigt over Manilabugten.
Ja, Filippinerne er også mit hjem.
Jeg forstår, hvordan De føler, Douglas.
Jeg skal informere stabscheferne om to fremragende briefinger.
De bliver sikkert begejstrede, og jeg vil bede om hurtig beslutning.
Tak. Jeg vil gerne tilbage til min post så hurtigt som muligt.
Jeg mener, at en chef hører hjemme på slagmarken.
Jeg er fuldkommen enig med Dem. Det er derfor, jeg er her.
"Styrkerne i det sydvestlige Stillehav skal invadere Leyte."
"Startdato er fremskudt til den 20. oktober."
Kors, vi fik det, som vi ville! Nu bliver den gamle glad.
To måneder tidligere end ventet. - Meddel det til alle hovedkvarterer.
- Godmorgen, hr. kaptajn. - Godmorgen.
Ørepropper, sir.
Godmorgen, hr. præsident.
Ørepropper, præsident Osmeña.
- Jeg håber, øvelsen viser sig nyttig. - De skal ikke bekymre Dem, general.
Jeg stoler på 5. kavalleriregiment. Min far var kaptajn på Fort Selden.
Apachehøvdingen Geronimo satte sig op mod -
- Tropper fra 5. kavalleriregiment.
De kæmpede dengang, de vil kæmpe nu...
...og de vil sejre.
Se der, hr. præsident. Anden bølge angriber stående.
Japanerne sagdes at byde på hård modstand, men se vore drenge!
Intet kan stoppe dem!
Vi går i land nu.
Stranden er under beskydning.
- Jeg går i land. - Javel, sir.
Præsident Osmeña, endelig er De hjemme.
Alle reporterne holder sig væk til efter generalens udtalelse.
- Hvor skal du hen med kameraet?! - Jeg vil have en bedre vinkel.
Vraget skal være med i baggrunden.
Generalen vil have røg.
Reporterne bedes gå tilbage.
Mit folk ville grine, hvis jeg faldt i vandet.
- Jeg kan ikke svømme. - Bare rolig.
Nu får alle at vide, jeg ikke kan gå på vandet.
Filippinernes folk...
Jeg er kommet tilbage.
Af Gud den almægtiges nåde-
- er vore styrker igen tilbage på filippinsk jord.
Befrielsens stund er inde.
Slut jer til mig. Lad heltemodet fra Bataan og Corregidor leve.
Når kampens frontlinjer flyttes frem, rejs jer så og gå til angreb.
For jeres hjems skyld og det, I har kært, til angreb!
For fremtidige generationers skyld, jeres sønner og døtre, gå til angreb!
For at ære mindet om jeres døde, gå til angreb!
Lad intet hjerte være forsagt.
Hav arme af stål.
Herrens guddommelige visdom leder os.
Følg Ham til den hellige gral, som er den retfærdige sejr.
Stands!
- De er fremme ved fronten. - Drengene er 100 meter foran os.
Det er fortroppen. De er under fjendtlig ild.
De udsætter Dem for ekstrem fare. Japanerne er blot et stykke fremme.
Man må kunne se dem for at slå dem.
Utroligt. Jeg har aldrig før set en øverstbefalende gå forrest.
Den største general siden sergent York.
Stop skydningen! Stop skydningen!
- Tror han, at han er usårlig? - Ja, selvfølgelig.
Jeg har en overraskelse til generalen.
- Godmorgen. - Godmorgen, sir.
"De forfremmes hermed til General of the Army. "
"Forfremmelsen træder i kraft den 18. december 1944"-
- "efter præsidentens ordre."
Vi synes, de skal på hurtigst muligt.
- De har fået en femte stjerne. - Jeg har ingen indvendinger. Pæne.
- Tillykke, sir. - Tak, Court.
Få den morter væk, før nogen kommer til skade.
- Dejligt at se Dem. - Omsider tilbage, skønt forsinket.
Hej, knægt.
Jeg har en knægt, der er lige så stor som dig.
De overlevende fra dødsmarchen er derinde.
De kom virkelig tilbage, hr. general.
- Jeg vil aldrig glemme... - Omsider, skønt forsinket.
- Vi vidste, De ville komme tilbage. - Jeg beklager, det varede så længe.
Oberst Fox, dejligt at se Dem.
Jeg beklager forsinkelsen.
Hr. general...
- Gudskelov, at De er her. - Omsider, skønt forsinket.
- Castro? - Ja, sir.
Undskyld, at jeg er så upræsentabel.
Du har aldrig set bedre ud.
Mine herrer og damer...
Jeg føler ansvarets byrde på mine skuldre.
De, som er troende, bed Gud om at give mig støtte.
Held og lykke, hr. præsident.
Jeg har aldrig følt mig i så stor vildrede.
Franklin Delano Roosevelts ligvogn -
- Svinger af fra 15th Street og ind på Pennsylvania Avenue.
Gud, giv mig styrke til at fortsætte.
Nu ser vi den flagsmykkede kiste.
Hestene har sorte tæpper under sadlerne.
Hestene på højre side er rytterløse.
Kortegen bevæger sig langsomt -
- forbi folkemassen, som tager den sidste afsked -
- Med manden, som var deres leder, øverstbefalende og ven.
- Hr. præsident. - Hr. general.
- Vi skal have Deres godkendelse. - Hvad er det?
Præsidenten... Det fortalte mr Roosevelt mig ikke.
De fortalte heller ikke mig det.
Vi har brugt måneder og titusinder af millioner dollar på forberedelser -
- Til den største invasion i historien.
Så sender de en mand fra flyvevåbnet, som fortæller om en ny type våben!
Hvad sker der, hvis det ikke fungerer?
Hvad sker der, hvis det gør?
TOKYOBUGTEN, 1945
Samtlige repræsentanter er om bord. Briternes kommandant...
Percival? Godt.
- Og russeren der? - General Derevjanko er her.
Sovjet dukkede op, da vi var færdige, og nu slår de sig for brystet.
Her er også en anden, sir.
Hr. general.
Jim.
- Hr. general. - Jim.
Hvor er jeg glad for at se dig.
General Wainwright, De har ikke mødt admiral Halsey.
Rart at ses, Jonathan.
Admiral Nimitz.
Kom og sid ned, Jim.
- Tilgiv mig. - Det må du ikke sige.
- Jeg bragte vanære over jer. - Bestemt ikke.
- Vi sultede. - Du behøver ikke sige noget.
Jeg måtte skyde min hest.
- Jeg får aldrig aktiv tjeneste igen. - Forkert. Du kan få, hvad du vil.
Kommandoen over et korps er alt, hvad jeg ønsker.
Du får dit gamle korps tilbage, så snart du føler dig parat.
Hvor blev Jeans pen af, Sid?
Værsgo, sir.
Repræsentanter for de krigsførende parter -
- er samlet her for at underskrive en aftale om fred.
Resultatet er blevet afgjort på slagmarken -
- Og er følgelig ikke til diskussion.
Repræsentanterne for Japans kejser og den kejserlige krigsmagt-
- anmodes om at underskrive kapitulationsdokumentet.
Vis ham, hvor han skriver under.
De allieredes øverstbefalende repræsenterer -
- Samtlige nationer, som befinder sig i krig med Japan.
Vil generalerne Percival og Wainwright venligst træde frem.
De Forenede Staters repræsentant vil nu skrive under.
Kinas repræsentant...
Storbritanniens repræsentant...
Canadas repræsentant... Frankrigs repræsentant...
Australiens repræsentant... Nederlandene...
New Zealand...
Sovjetunionens repræsentant skriver under...
I dag...
...er kanonerne tavse, en stor tragedie er slut.
Jeg taler for de tusinder -
- som forblev i junglen, på strandene og i Stillehavets dyb.
Jeg beder til, at et almægtigt forsyn -
- Vil fylde alle gode mænd med indsigt i krigens fuldkomne meningsløshed.
Vi har oplevet nederlagets bitterhed og triumfens glædesrus-
- Og lært af begge dele, at der ikke findes nogen vej tilbage.
Vi må i fredstid bevare det, som blev vundet i krig.
Krigens destruktive kræfter, styrket af videnskabelige opdagelser -
- har nu nået et punkt-
- som ophæver den traditionelle krigs principper.
Krig...
...den ondeste af alle plager og menneskehedens største synd...
...kan ikke længere kontrolleres, kun afskaffes.
Vi træder ind i en ny epoke.
Hvis vi ikke finder et mere effektivt værktøj -
- Til at løse konflikter mellem nationerne -
- Står undergangen for døren.
Vi har haft vor sidste...
...chance.
Jeg overfører mad og medicin til de japanske myndigheder.
Derefter skal soldaterne sendes hjem, så de kan genopbygge deres land.
Ingen infrastruktur eller industri... Landet findes ikke længere.
De må opbygge et nyt.
Et nyt Japan med nye værdier, men med gode traditioner bevaret.
Vore troppers opførsel vil blive bedømt af mig.
Japanerne skal behandles med værdighed og respekt.
Alexander, Cæsar, Napoleon...
De var alle dårlige som besættere på grund af en uforsonlig holdning.
- Det skal ikke mislykkes for mig. - Vi nærmer os kejserpaladset.
Forklar Deres holdning for kejseren. Vis folket, hvem der bestemmer.
Nej. Jeg har studeret den orientalske kultur.
Jeg agter ikke at udfordre kejserens position.
Han bor i sit palads - halvt gud og halvt konge.
Grænserne for menneskers frihed sættes af ham.
Men en dag vil Hirohito komme til mig.
Begyndelsen til slutningen på hans uindskrænkede magt over folket.
Godmorgen, sir.
Jeg har læst udenrigsministeriets forslag angående besættelsen.
De skal indlemmes i vor plan.
- Hvordan går det med jordreformen? - Jordejere og forpagtere skændes.
Jeg vil ikke høre ordet "forpagter".
De privilegerede jordejere skal fratages deres ejendomme.
De har udsuget bønderne nok.
- De er meget stærke, sir. - Ikke så stærke, som de tror.
Industriens folk på højrefløjen kørte landet i sænk. De skal fjernes!
Fjernes? Mon ikke De...
Bare med en pænere formulering.
- Der er brug for en arbejderbevægelse. - En arbejderbevægelse?
Arbejderne skal have stor indflydelse.
Undskyld mig, men det her minder om...
- Det ligner... - Ligner hvad?
"The New Deal".
Dette er Japan - ikke Amerika.
Med deres fascistiske fortid kunne det være godt at rykke til venstre.
Men vi kalder det ikke New Deal.
Nej, sir.
De japanske kvinder skal have stemmeret.
Det vil mændene ikke synes om.
Det feudale Japan vil næppe blive forandret i et snuptag.
- Regeringen vil nægte det. - Glem ikke den nye premierminister.
Tillykke med udnævnelsen, mr Shidehara.
Jeg vil gerne udtrykke min tak for penicillinen, De bistod med.
- Den hjalp mig over min sygdom. - Rart at kunne hjælpe.
Sygdomme bliver overvundet.
Også meget gamle epidemiske sygdomme.
Men nogle gange er helbredelsen langsom og pinefuld.
Ja, naturligvis.
Er der nogen særlige problemer?
Den nye forfatning må forbyde oprettelsen af en japansk krigsmagt.
Der må hverken være nogen hær, flåde eller flyvevåben.
Vi må frasige os brugen af vold som et nationalt magtmiddel.
- Hr. premierminister... - Lad mig få lov at tale ud.
På denne måde...
...og kun på den måde kan vi for altid eliminere...
...militaristernes magt.
Kun på den måde kan vi forsikre omverdenen om -
- at Japan ikke smeder krigsplaner mod noget andet folk.
Vi er et fattigt land-
- Med 70 millioner indbyggere, der skal have mad og tøj.
Vi har ikke råd til våben.
Vi har ikke råd til magtmisbrug.
Og aldrig mere skal vi gennemleve Nagasaki og Hiroshima.
Lad os forkaste krigen, sir.
Lad os forkaste krigen i den nye forfatning og for altid.
Mr Shidehara...
Intet menneske foragter krigen mere end soldaten foran Dem.
Min afsmag nåede sit højdepunkt med udviklingen af atombomben.
Ingen er mere berørt eller mere parat til at acceptere Deres tilbud.
Det er pokkers pinligt.
Jeg vil sende 400000 mand til Japan, og MacArthur behøver kun halvdelen.
- Har De godkendt det, hr. general? - Nej, der er sket en misforståelse.
Jeg forventede, at MacArthur ville støtte vor holdning -
- Så jeg lovede ham en række velkomstceremonier.
Ved De, hvad han svarede? At han ikke havde tid til at tage hjem nu.
Sådan sagde han til præsidenten!
General Derevjanko, jeg har savnet Dem.
Jeg mødte mine overordnede i Moskva og holdt ferie ved Det Kaspiske Hav.
Og jeg, som frygtede, at Stalin havde fået Dem skudt.
- Hvad? Ville Truman da skyde Dem? - Af og til tvivler jeg...
Jeg har forstået, at De tog flere hundredtusinder japanske krigsfanger.
De japanske myndigheder og mine overordnede vil vide det præcist.
Vi har et mindre antal krigsfanger-
- Men min regering vil følge Potsdamkonferencens bestemmelser.
- Hvornår kan fangerne vende hjem? - Snart.
Min regering overvejer for øjeblikket en besættelse af øen Hokkaido.
Øen Hokkaido er besat af mig.
Sovjet er en af de allierede partnere, og vi agter at besætte Hokkaido.
Jeg er øverstbefalende for samtlige allierede partnere.
Vi er rede til en besættelse med eller uden Deres godkendelse.
Mine beføjelser er uindskrænkede. Dette er ikke Tyskland.
Jeg agter ikke at tillade en administrativ opdeling -
- eller besættelse af de japanske øer.
Så vil min regering forlange en ny øverstbefalende.
Hvis sovjetiske tropper går i land på japansk jord-
- Uden min godkendelse -
- Vil jeg smide hele den sovjetiske delegation i Tokyo i fængsel.
Inklusive Dem, general Derevjanko.
- Det ville De sikkert. - Her er Deres endestation.
De japanske samfundsændringer -
- har gavnet kvinderne gennem forbud mod arrangerede ægteskaber -
- adgang til cigaretter og sake samt stemmeret.
Tøjmoden er ikke det eneste, der er forandret.
Ved valget stemte 13 millioner kvinder -
- Og 38 kvinder blev valgt ind i parlamentet.
Der er sket noget forfærdeligt.
En prostitueret er blevet indvalgt i parlamentet.
- En prostitueret? - Hvor mange stemmer fik hun?
256000.
Hun må have en loyal kundekreds.
Efter to et halvt års arbejde afsluttes krigstribunalet i Tokyo.
USA forbereder sig til valg -
- Og Japan fejrer årsdagen for den nye forfatning.
Nej, ikke dem.
- Det her er bedst. - Det tænkte jeg nok.
Det bliver godt.
- Hvad er klokken i Wisconsin? - Valget sluttede for en time siden.
- De her burde hænge på lygtepælene. - Prøv ikke at påvirke kandidaten.
De er da ikke kandidat, hr. general. Bare en borger.
Mine forældre stemmer på Dem.
Det havde jeg også gjort, hvis jeg var gammel nok.
Samtlige valgkredse?
Der er lige kommet telegram.
De vandt kun otte delegater.
Otte af 27 delegater.
Det er deres tab. De var blevet en stor præsident.
Nå... Hvad står der på skemaet i dag?
Skål for fire år til, hr. præsident!
Vi er til World Series i Tokyo, hvor Giants er storfavoritter.
Den japanske økonomi er i bedring -
- Og et kulturskifte kan skimtes.
Undskyld, jeg forstyrrer, hr. general. Nyheder fra Sydkorea:
Nordkorea har indledt en storoffensiv over den 38. breddegrad.
- En storoffensiv? - Ja, sir.
Sammenkald staben.
Jeg skal straks være der.
Hvad er der sket?
En sidste gave til en gammel kriger.
Landsmænd, situationen er alvorlig.
Jeg har besluttet at indsætte landstyrker på Koreahalvøen.
Vi er ikke i krig. Sammen med vore allierede i FN-
- Udfører vi en politimæssig indsats mod nordkoreansk aggression.
- Vil De have min kikkert, sir? - Nej, tak.
Jeg har set nok.
Hvad gør vi nu, sir?
Min far fik samme spørgsmål under borgerkrigen.
Han sagde: "Situationen er enkel og indlysende."
"Fjenden nærmer sig fra tre sider. Jeg vil kæmpe som bare fanden."
Truslen er indtil videre afværget -
- Og MacArthur besøger Chiang Kai Shek - Kinas leder i eksil.
De sataner går i parade.
Grunden lægges til et kinesisk- amerikansk militærsamarbejde.
MacArthur skulle netop det modsatte. Sige nej til Chiangs indblanding.
Ikke skabe personlige alliancer. Det lyder som en forsvarspagt.
Tag kontakt til MacArthur.
Hvad er de i gang med?
Har de svage nerver?
Så længe Chiang er antikommunist, burde vi udnytte ham.
Vi kan reformere ham senere.
Jeg skal knuse kommunismen, medmindre Gud eller politikerne hindrer mig.
Har De læst det her? Et åbent brev til krigsveteranerne.
"Der er intet mere risikabelt end eftergivenhed i Stillehavsregionen."
"At ofre Formosa for ikke at blive uvenner med fastlandet."
Undertegnet af Douglas MacArthur. Han sigter til mig. Hvorfor dog?
- Jeg ved det ikke, hr. præsident. - Kendte De til brevet?
Det skal trækkes tilbage.
Godmorgen, hr. general.
- Den pibe har jeg ikke set længe. - Jeg har set på Deres position.
De planlægger at trække Dem tilbage og opgive stillingerne.
De planer kasseres. De skal holde stillingerne.
Vi har kun nogle spredte befæstninger.
Nye kampe bryder ud hele tiden.
Vi sender ikke troppeforstærkningerne blot for at holde et lille hjørne.
- Et infanteriregiment er nok. - Beklager, vi behøver hver en soldat.
General Shepherd forbereder et stort amfibieangreb på Inchon.
Vi slår til mod fjendens bagtrop og afskærer forsyningslinjen til fronten.
- Nordkoreanerne bliver lammede. - Inchon er det værste...
Så kan De bryde ud af det hjørne, gå nordpå og besejre dem.
Jeg tror, at Inchon bliver nordkoreanernes fald.
- Hvad? - De går aldrig med til det.
Inchon har stærkt tidevand -
- Men kun en gang om måneden er vandet dybt nok til vore skibe.
MacArthur har et par timer til at sætte tropperne i land.
- Ikke nok til et amfibieangreb. - Det er ikke mere end en grøft.
Inchon har et meget ufremkommeligt terræn.
MacArthur vil gøre terrænet til sin fordel.
Han tror ikke, at fjenden regner med et angreb.
Overraskelsesmomentet bliver hans største aktiv.
Hvad mener De om planen?
Dristig, genial og farlig.
Court, husker du, da jeg sagde:
"Kuglen med mit navn på er endnu ikke affyret."
Det husker jeg godt.
Inchon kan være den kugle.
70000 mænd står klar.
De venter på at slå til mod Inchon.
Præsidenten har stadig ikke godkendt denne mission personligt.
Ifølge stabscheferne er han blevet informeret.
De vaklede og forhalede.
Til sidst gav de mig modvilligt deres tilladelse til at gå videre.
Jeg har mægtige fjender.
De kritiserede mit besøg hos Chiang Kai Shek.
De tvang mig til at trække brevene til krigsveteranerne tilbage.
Hvem er det, der vil ydmyge mig og undergrave min position?
Kommunisterne, deres medløbere og det britiske udenrigsministerium.
Hvis Inchon mislykkes, vil de fejre triumfer!
Stabscheferne godkendte Deres argumenter.
Ja, men hvis fjenden står parat med en overlegen styrke...
...vil vi ikke kunne trække os tilbage uden at lide enorme tab.
Vi kan miste hele flåden.
Dagen kan gå over i historien som et af landets største militære nederlag.
Er du overrasket, Court?
At jeg deler mine tvivl med dig efter alle disse år?
Du, som troede, jeg var usårlig.
Vi har indtaget øen Wolmido.
Hvabehar?
Mine drenge behøvede kun 58 minutter.
Fint arbejde, general Shepherd.
Jeg er den første til at erkende, at han gjorde et strålende job.
Kan du ikke lide sejrens sødme? Whisky er heller ikke dårligt.
- Ja, Inchon var en genistreg. - Ja, præcis.
Nordkoreanerne tog benene på nakken.
Amerikanske troppebevægelser nord for 38. breddegrad-
- Ville fremprovokere intervention fra kineserne.
- Det er ikke nyt. Men mener de det? - Helt ærlig, så ved vi det ikke.
- Hvad siger MacArthur? - Han kalder det politisk afpresning.
Hvis Kina blander sig i krigen i Korea -
- Så kommer vi op imod Sovjetunionen med Deres atomvåben.
Alvin...
Tag ud til Wake Island.
Jeg må have en samtale med MacArthur. Jeg har aldrig mødt manden.
Wake Island, hr. præsident.
Det gik hurtigt.
Kald dem over radioen og hør, om generalen er der.
Præsidenten er ikke den, der skal stå og vente.
Jeg kan ikke se ham.
Han er vel ikke kravlet ned fra korset.
- Der er han. - Den skid er i hverdagstøj.
Hvorfor løber en femstjernet general rundt klædt som en 19-årig løjtnant?
Hvis han var under min kommando, havde han fået en gang stryg.
Desuden er han forsinket.
Sådan gør man ikke mod den øverstbefalende.
- Omsider mødes vi, hr. general. - Det har varet alt for længe.
En plumkage til fruen.
Hvor betænksomt. Tak, sir.
- Hvordan har familien det? - Udmærket, tak.
Jeg har studeret lidt militærhistorie-
- Og slaget ved Inchon var mesterligt gennemført.
Tak, hr. præsident. Jeg værdsætter Deres mening.
Og jeg beklager enhver misforståelse på grund af min rejse til Formosa.
Jeg var artillerikaptajn i første verdenskrig.
- Det var alt, hvad jeg bidrog med. - De burde måske være blevet i hæren.
Nej, det tror jeg ikke.
Soldater skal ikke give sig af med politik.
De ved, at jeg ikke beskæftiger mig med politik-
- Selv om jeg lod mig lokke med til valget i 1948.
Får De en general som modkandidat, bliver det Eisenhower, ikke MacArthur.
Han ved lige så lidt om politik, som en gris ved om hviledagen.
Hr. general, jeg kom hertil for at lytte til Deres forslag -
- Om genopbygningen af Korea.
- Har De noget imod, at jeg ryger? - Nej, jeg er vant til varm luft.
Den formelle modstand...
...i Korea forventes ophørt til Thanksgiving.
I betragtning af indsatsen i nord inkluderer De så Nordkorea?
Ja, når jeg er færdig, kan vi regne med at kontrollere hele halvøen.
De har vel forstået, at der er rammer i stabschefernes direktiv?
Ingen operationer i Kina og Sovjet og ingen tropper nær deres grænser.
Jeg har forstået.
Vore drenge forventes hjemme til jul, hvis Kommunistkina ikke blander sig.
Det lyder godt, hr. general. Jeg har hele FN på nakken.
Nogle af vore allierede er bange for at drages med i en tredje verdenskrig.
Stalin har lovet Mao Tse Tung at forsvare Kina med atombomber.
Er der risiko for, at Kina vil gribe ind?
De har formodentlig bedre efterretningsinformationer end jeg.
Jeg kan kun gætte-
- Og De indser sikkert -
- at spørgsmål angående Kina må vurderes - både politisk og militært.
Vore efterretninger er begrænsede.
De har skønsmæssigt 300.000 tropper i Manchuriet -
- Men ved passagen over Yalufloden er de sårbare for vore luftangreb.
Risikoen for indgriben fra Kommunistkina er yderst lille.
En march mod den 38. breddegrad ville ende i en katastrofe.
Jeg har ikke haft et mere positivt møde, siden jeg blev præsident.
General MacArthur er loyal mod USA’s regering og FN-
- Og han er overbevist om, at kampene i Korea snart er slut.
Hvad pokker er det her? Kalkun?!
- Rigtig kalkun! - Hvad troede du? Det er Thanksgiving.
Det værste ved Thanksgiving er hvidt kød. Hvis jeg kunne bestemme...
General Bradley ringede i morges med en besked fra MacArthur.
De står over for 260000 kinesere.
De er blevet stoppet og har måttet gå i defensiven.
Kina er gået til angreb med fuld musik.
Hvad siger de om mig i Washington?
De mener, at De gik i kinesernes fælde.
De misforstår med vilje. Nordkoreas nederlag var totalt.
Kina har begået et historisk brud på international ret.
Nu stilles vi over for en ny, frisk og veluddannet hær.
Hvad mener Truman med "politimæssig indsats"?
Antallet af faldne stiger for hver dag.
Den politimæssige indsats havde nær kostet os sejren i Korea.
Til gavn for hvad?
Jeg har set tilstrækkeligt med blod.
Hver gang jeg kommer herud...
...får jeg det dårligt. Det vender sig i mig.
Agter han at lade det her fortsætte? Af hvilken grund?
Han må tænke på russerne. General Bradley er af samme mening.
Han siger, krig med Kina ville være både forkert krig, tidspunkt og sted.
Stabscheferne...
Jeg ville bombe lufthavnene i Manchuriet, men de sagde nej.
Jeg ville jagte et fjendtligt fly nord om Yalunfloden, men nej.
Jeg ville bombe broerne over floden og stoppe kineserne, men de sagde:
"De må kun bombe den sydlige del af broerne."
I mine 50 år i hæren -
- har jeg aldrig lært, hvordan man bomber halvdelen af en bro.
Den mest idiotiske ordre, nogensinde givet til en kommandofører i felten.
Det her...
...er eftergivenhed.
Medmindre der sker ændringer, bør vi trække os tilbage til Japan.
Hjemme er der dem, der mener, at krigslykken kan vende uden at...
-...uden at optrappe krigen. - Uden at optrappe krigen.
Den 8. armé er Ridgways nu. Han gør, som han vil, men forgæves.
For første gang i militærhistorien -
- fratages en kommandofører sine militære resurser -
- for at beskytte hans soldater og hæren.
Det efterlader en følelse af ubeskriveligt chok.
Matt Ridgway har genindtaget Seoul. Hvad sagde jeg!
Gid, jeg kunne glæde mig...
...men krigen er ikke vundet. Frontlinjen rykker frem og tilbage.
Ingen sejr i sigte.
Det her er ikke en rigtig krig.
Et umoralsk kompromis med ondskaben.
Det er ikke kun støvet, der lægger sig i Korea.
- Det er amerikansk blod. - Ja, sir.
Den britiske indsatschef ønsker at træffe Dem.
Hvad vil han?
Han frygter, at vi bliver desperate i Korea og vil bruge bomben.
Han er bare bekymret for de britiske interesser i Hongkong.
Undskyld mig. Washington vil have, De ophører med al offensiv kamp.
Hvabehar?
De søger en politisk løsning snarere end en militær.
De vil foreslå en våbenstilstand.
De opfordrer Dem til at indstille Dem på blot at forsvare Deres stillinger.
Hvad mener de?!
Det her er en total kapitulation!
- Tilpas Dem til Trumans politik. - Jeg kan ikke tilpasse mig...
...eftersom Truman ikke har nogen politik.
Jeg kan meddele, at De overvejer...
Nej! Jeg har et bedre forslag.
Vi sender en meddelelse til Kina. Send den over alle kanaler.
De må ikke komme med udtalelser. Præsidenten har forbudt det.
Det er et farligt princip.
At forsvaret først og fremmest skal være loyal mod dem i Det Hvide Hus -
- Og ikke mod fædrelandet og forfatningen, vi svor at forsvare!
Jeg burde smide ham i Det Japanske Hav.
Jeg rejste 20000 km for at få en aftale, men han gør, som han vil.
Han truede kineserne med at knuse deres styrker -
- hvis de ikke forhandlede med ham personligt.
Abe Lincoln forsøgte at ride en balstyrisk hest.
Hoven satte sig fast i stigbøjlen.
Da sagde Lincoln: "Hvis du bliver ved, stiger jeg af." Jeg stiger ikke af.
MacArthur kunne gerne være blevet martyr på Corregidor.
- Hvad gør vi ved våbenstilstanden? - Glem det, døren til Kina er lukket.
Han vil starte en tredje verdenskrig, og jeg prøver at forhindre det.
- Hvad sker der, hvis jeg fyrer ham? - Kongressen ville flå Dem levende.
Heldigvis kastede fyren på outfield bolden over tredje basemand -
- Så jeg kunne runde baserne og løbe det afgørende point hjem.
Slutresultatet lød: West Point 4 og Annapolis 3.
Jeg tror, at min mor jublede højst.
Hun var altid med.
Det sagdes, at vi var den første mor og søn -
- der dimitterede fra West Point på samme dag.
Det var i Annapolis i foråret...
Jeannie...
...vi kan endelig rejse hjem.
Det var den første baseballkamp mellem West Point og Flådeakademiet.
Nu ikke mere om min baseballkarriere.
Og de lykkelige minder.
Hvis De vil have os undskyldt...
Hele byen fejrer Amerikas største helts hjemkomst.
Ti millioner mennesker er samlet. Flere end Lindbergh og Eisenhower.
Skolerne er lukket, og folket jubler.
Kontorfolk har taget en fridag.
En udtalelse fra stabscheferne lød:
"Alle militære kommandoførere skal følge lovene"-
- "og forfatningens principper om civil kontrol over militæret. "
Folk, som tror, de er Gud, får problemer før eller siden.
Hvis nogen går over stregen, så tager folket over og stopper det.
Men når vi er blevet påtvunget krigen -
- Så har vi intet andet valg -
- end at tage alle resurser i brug og gøre processen kort.
Selve målet med krig er at vinde.
Ikke langtrukken ubeslutsomhed.
I krig...
...er der intet alternativ til sejr.
Historien lærer os med al tydelighed -
- at eftergivenhed kun fører til nye og blodigere krige.
Ligesom afpresning lægger grunden til nye og stadig større krav-
- Lige indtil volden bliver den eneste udvej.
Hvorfor...?
Hvorfor, spurgte mine soldater...
...overlader vi et militært overtag til fjenden på slagmarken?
Jeg kunne ikke svare.
Omfanget af det koreanske folks mod og styrke...
...kan ikke beskrives med ord.
De har valgt at risikere døden -
- frem for slaveriet.
Deres sidste ord til mig var...
"Stik ikke af fra Stillehavet."
Min 52 år lange tjeneste i hæren er ved at være slut.
Da jeg lod mig hverve før århundredskiftet -
- Så var det virkeliggørelsen af mine drengedrømme.
Verden har forandret sig mange gange, siden jeg svor eden på West Point...
...og drømmene hører fortiden til.
Men jeg husker stadig omkvædet på en af de populære soldatersange...
...som stolt forkyndte, at...
"...gamle soldater aldrig dør..."
"...de svinder blot bort."
Ligesom den gamle soldat i sangen...
...afslutter jeg nu min militære karriere...
...og svinder blot bort.
En gammel soldat...
...som forsøgte at gøre sin pligt, sådan som Gud...
...gav ham lys til at se den pligt.
Farvel.
Han stiler mod præsidentposten.
Amerikas største krigshelt gennem tiderne.
Vor førende leder -
- Og vor dygtigste strateg.
De Forenede Staters næste præsident:
Den femstjernede general -
- Dwight David Eisenhower!
Hvordan tror du, han bliver som præsident?
En god præsident.
Han er den bedste rådgiver, jeg har haft.
...skyggerne bliver længere...
...skumringen er her.
De svundne tiders tone og glød er klinget ud og blevet matte.
De hører til drømmene om det, som engang var.
Mindet om dem ejer en vidunderlig skønhed.
Vandet af tårer og kærtegnet af gårdagens smil.
Jeg lytter forgæves, men ivrigt -
- efter de forheksende toner fra horn, som blæser reveillen...
...efter trommehvirvler i det fjerne.
I drømmen hører jeg lyden af våben. Geværernes skramlen -
- Og slagmarkens forunderlige, dystre rumlen.
Men når aftenen kommer til mine minder -
- Så vender jeg altid tilbage...
...til West Point.
Der genlyder det for altid af ordene...
...pligt...
...ære...
...fædreland.
I dag foretager jeg mit sidste navneopråb hos Dem.
De skal vide, at når jeg krydser floden -
- Så vil mine sidste bevidste tanker gå...
...til korpset...
...og til korpset...
...og til korpset.
Jeg siger Dem...
...farvel.